قَالَ إِنَّكُمۡ قَوۡمٞ مُّنكَرُونَ
Ei spuseră: “Nu!...Am venit la tine aducând ceea de care ei se îndoiesc,
قَالُواْ بَلۡ جِئۡنَٰكَ بِمَا كَانُواْ فِيهِ يَمۡتَرُونَ
am venit la tine cu Adevărul şi suntem sinceri!
وَأَتَيۡنَٰكَ بِٱلۡحَقِّ وَإِنَّا لَصَٰدِقُونَ
Pleacă de cu noapte cu ai tăi! Mergi în spatele lor şi nimeni dintre voi să nu se uite înapoi! Mergeţi unde vi se porunceşte!”
فَأَسۡرِ بِأَهۡلِكَ بِقِطۡعٖ مِّنَ ٱلَّيۡلِ وَٱتَّبِعۡ أَدۡبَٰرَهُمۡ وَلَا يَلۡتَفِتۡ مِنكُمۡ أَحَدٞ وَٱمۡضُواْ حَيۡثُ تُؤۡمَرُونَ
Aşa am hotărât pentru a vă mântui, căci mâine dimineaţă aceştia vor fi retezaţi.
وَقَضَيۡنَآ إِلَيۡهِ ذَٰلِكَ ٱلۡأَمۡرَ أَنَّ دَابِرَ هَـٰٓؤُلَآءِ مَقۡطُوعٞ مُّصۡبِحِينَ
Locuitorii cetăţii veniră să ceară veşti.
وَجَآءَ أَهۡلُ ٱلۡمَدِينَةِ يَسۡتَبۡشِرُونَ
Lot le spuse: “Aceştia sunt oaspeţii mei. Nu mă faceţi de ruşine!
قَالَ إِنَّ هَـٰٓؤُلَآءِ ضَيۡفِي فَلَا تَفۡضَحُونِ
Temeţi-vă de Dumnezeu şi nu mă acoperiţi de ruşine!”
وَٱتَّقُواْ ٱللَّهَ وَلَا تُخۡزُونِ
Ei spuseră: “Nu ţi-am oprit să te ocupi de lumi?”